![](https://www.blogosfera.cz/wp-content/uploads/2024/01/stazeny-soubor-3.jpg)
Případ Cimický může být přelomový
V tomto roce jde zatím o nejsledovanější soudní kauzu. Před spravedlností stojí renomovaný psychiatr MUDr. Jan Cimický, obviněný ze závažných trestných činů sexuálního obtěžování a zneužití svého profesního postavení.
Pamatuji si na větu jednoho tuším italského psychologa, který kdysi napsal, že lékař ve vztahu k pacientům může snadno propadnout třem neřestem. Pocitu moci, nadřazenosti a pýchy. Je to samozřejmě určeno tím, že v ordinaci tahá vždy za delší konec provazu, nemocný je v daný okamžik v podřízeném postavení, neboť on něco chce, potřebuje a lékař je ten, jenž mu to má umožnit. Jakákoli relativizace právě napsaného (tedy že jsou oba v rovnoprávném postavení, pacient je de facto klient atd.) jsou nesmysly. Vždy to bylo tak, jak jsem napsal a jiné to ještě dlouho nebude.
Není proto až tak nemožné, že někteří těm třem negativům mohou propadnout a s pocitem beztrestnosti se takto chovat celý svůj profesní život. Zatímco operační obory k tomu až tak náchylné nejsou, ty ostatní ano a psychiatrie zvlášť. Každý chápe, že ten, který má léčit duši, musí jít u pacienta tak říkajíc na hlubinu. Rozhovor je samozřejmě veden velmi intimně a záleží na skutečné ars medica (umění léčit), aby byl psychiatr schopen hluboké empatie, vcítění a nalezení řešení složité situace u svého nemocného. Není výjimkou, že lékař v dané situaci ví o pacientovi mnohem více, než kterýkoliv jiný obor medicíny.
O dané kauze toho víme jen tolik, kolik se dostalo do médií. Dnes se objevila informace znalce, který MUDr. Cimického zkoumá, že má problém vcítit se do druhých. Což je poměrně závažný údaj. Dále pak, že své pacientky vyšetřoval stetoskopem /psychiatr?/ a přítom musely být svlečené do poloviny těla. Z minulosti pak to, že byl tehdejším přednostou ústavu MUDr. Bašným vyhozen z práce pro podezření na výše uvedené jednání.
Pokud by se jednalo o obvinění jednou osobou, nejspíše by byla celá kauza smetena ze stolu, protože by šlo o tvrzení proti tvrzení. Pokud je cca 35 svědectví různých osob, které měly popsanou negativní zkušenost s MUDr, Cimickým, je to na pováženou a soud musí vzít v úvahu vše, co bude řečeno a to velmi vážně.
Česká společnost je machistická. V diskusích pod články se nezřídka objevují narážky na bagatelizaci popsaného chování („vždyť si jen sáhl, tak o co jde“), případně znevažování výpovědí („jde o psychicky vyšinuté ženy, jejichž svědectí nemá žádnou hodnotu“) nebo jsou považovány za zlatokopky („celou dobu byly zticha a teď z toho chtějí vytřískat kapitál“)
Málokterý muž se dokáže vcítít do ženské duše, která je navíc při svých potížích značně rozhozená a potřebuje pomocnou ruku. Představa, že ihned poté, co se jí „jisté aktivity“ nebudou líbit, poběží na policii, je mylná. Větsinou se stáhnou do sebe,, s pocitem studu, opovržení samých sebou, někdy i šoku z právě prožitého. Navíc, bláznivá ženská proti renomovanému psychiatrovi, který je znám z televize a dalších veřejných vystoupení. Jaké by měla šance u vyšetřovatele?
Proto si myslím, že kauza Cimický je přelomová. Ženy získají větší sebedůvěru a případní „zájemci“ z řad lékařů si uvědomí, že nejsou beztrestní. Jistě, v každém oboru, nejen medicínském, ale třeba i vzdělávacím, kulturním etc. se podobné věci tu a tam přihodí. Je potřeba na ně ihned poukázat a zamezit sexuálním predátorům jejich činnosti.
Nejsem právník a proto si vůbec netroufám odhadnout konečný verdikt. Soud již dopředu predikoval, že v případě prokázání viny bude MUDr, Jan Cimický uvězněn na 3 roky a bude mu uložena citelná finanční satisfakce. Jde o chladný výklad práva. Za ním však zůstává u řady jeho nemocných pacientek doživotní trauma, nedůvěra k lékařům a nejspíše i partnerské problémy. Zde je jisté, že morální provinění je daleko větší, i když nejspíše není postižitelné.
No nevím. Před několika dny jsem četla (a uvědomila si) že soudce vlastně nemůže rozhodnout proti „znaleckému“ posudku, který si soud vyžádal. Bohužel jsem sama před léty v jiné souvislosti stejné zažila. že totiž znalecký posudek dokonce od vysokoškolského profesora byl masivně zmanipulován ve prospěch dřívějšího komunistického funkcionáře. Jen masivní protest podložený důkazy dosáhl po letech spravedlnosti. Korektní znalec by měl řádně zohlednit obě strany což zřejmě není zvykem.
Paní Rybnická, znalecké posudky si pořizují obě strany sporu. Poté posuzuje oba a přikloní se k tomu, který je pravděpodobnější.
To, že některé „znalecké“ posudky jsou šmejd, se všeobecně ví. Za svá znalecká léta jsem četl takové nesmysly, až se mi dělalo zle.
Příkladem je znalecký posudek u Romana Janouška, který podepsalo 8 znalců z Olomouce. Nikdo z nich jej neviděl, všichni napsali, že je těžce nemocen a že nemůže být v lapáku. On sám v té době jezdil v Alpách na lyžích a dokonce se nechal fotit na dával to na FB. Takže asi tak.
Dobré ráno Tomáši, souzním s Tvým názorem až na jednu drobnost. Tou je spojení “ renomovaný psychiatr“. Za 30 let své praxe jsem Cimického neviděl na jediné přednášce, sympoziu či kongresu, ani jako aktivního řečníka, ani jako účastníka. Nebyl jsem samozřejmě všude a vždycky, ale ani v ILFu, ani v odborných časopisech, ani nikde jinde jsem nezaznamenal jeho jméno, nějaký jeho odborný text , takže nevím, proč by měl být renomovaný. Známý to ano. Šuškalo se leccos, ale renomé, to je jiná liga. Možná nechvalně známý. pozn. pod čarou – vyšetřování stetoskopem umí i někteří jiní psychiatři, v jistých situacích… Číst vice »
Ahoj Karle, srdečně zdravím a jsem rád, žes zabloudil na Blogosféru. To renomovaný jsem použil trochu jako klišé, Vystupoval často v televizi, dělal nějaké pořady atd. Jeho odbornost posoudit nemohu, plně Ti důvěřuji. Pakliže nepřednášel a nepublikoval, tak to moje „renomovaný“ ber jako nadsázku. S tím stetoskopem. Jasně, když jde o takovou situaci jak píšeš, pak není žádných námitek. Nepochybuji, že i psychiatr pozná arytmii atd. Ale to bylo – jak jsem četl – při běžném vyšetření a často. Já jako neurolog stetoskop používám zcela výjmečně (poslech šelestu na krkavicích), jinak ne, nevyšetřuji dámám prsa (to má dělat praktik v… Číst vice »
Ahoj Tome, na blogosféru jsem “ zabloudil“, ale čtu Tvé texty na Neviditelném psu. Líbí se mi Tvůj styl.
K Cimickému: přelomový případ to opravdu je. V několika rovinách. O tom, že by měly s psychiatrem pracovat sestry jsem se zmínil. Měl by to být nepodkročitelný standard. Přelomem je i to, že se soudí 30 let staré zločiny a končí tak lehkovážný pohled společnosti na toto téma vyjádřený např. filmem František je děvkař.
Karel
Na Neviditelného psa přebírá pan Neff jen něco, primárně je Blogosféra moje dítě a publikační prostor. Díky filtru (cenzuře) se na ní nemají šanci dostávat jedinci, kteří se potřebují vyzvracet, což je úlevné ve srovnání s Neviditelným psem, kde je v diskusích výborný studijní materiál. Jak ale radí pan Neff, nečti diskuse, nečti diskuse, nečti diskuse nebo se zblázníš.
Pokud případ Cimický něco v nahlížení a systému změní, nebudou ty oběti z řad díveka žen tak úplně marné.
K panu Cimickému lze ještě dodat, že v době normalizace byl důvěrníkem StB s krycím jménem Pinel. Před pár lety jsem si dovolil o něm a jemu spřízněných léčitelích duší poznamenat toto:
https://www.hegaion.cz/2021/11/kdo-leci-v-cesku-dusi-nejznamejsi.html
Pamatuji dobu za bloševika (promoval jsem 1985). Primářem se mohl stát jen lékař, který vlastnil patřičnou knížku. I druhá atestace v oboru byla hlavně z marxismu – leninismu. Vím o několika jedincích, kteří ji chtěli dělat, ale bez nutnosti politické angažovanosti a byli vymeteni od zkoušky nějakým pablbem z Vokovické Sorbonny. O dr Plzákovi se to všeobecně ví, stejně jako o prof. Cyrilu Hoschlovi. Dr Uzla si pamatuji osobně, byl z Ostravy, byl mi vždy hodně nesympatický. Paradoxní u dr Cimického je to, že mu to všechno spískal Miloš Zeman. Pokud by ho nenavrhl na metál, nejspíše by zůstalo vše… Číst vice »
Co se týče trestů o sexuálních delitkech v naší zemi, o tom jsem už něco napsal. Poslední dny sledujeme kauzu, kde otčím znásilňoval roky svou nevlastní dceru ve stovkách případů a podle znalce to prej holčině nijak neublížilo a zmetek se kál, jak se musí starat o rodinu, tak dostal podmínku a může se zas k nevlastní dceři s požehnáním soudů brzo přitulit. V tomto případě možná Cimický dostane nějaký bagatelní trest kvůli tlaku veřrjnosti skrz kauzu z posledních dní. Pokud dostane odnětí svobody tak to nepřesáhne rok a v létě je za slušný chování doma. Uhraje to na to… Číst vice »
Ten případ mne taky děsí. Co se musí stát, aby soudci konečně došli k nějakému judikátu, že podobný dobytek nemá mezi lidmi co pohledávat. Je úplně jedno, že má další děti a že se o ně hezky stará. Máte pravdu, že ta chudák holka si prostě může hodit mašli a to prase bude v cajku. U kolegy Cimického to bude nejspíše tak, jak píšete. Nikdo nebere ohled na masakr v myslích těch holek, na které se sápal s pocitem beztrestnosti. Fakt se bojím, že bych se někdy dostal do spárů justice.
Česká republika = země šmejdům zaslíbená. Představa, že by někdo jednou nebo nedejbůh opakovaně zneužíval moji dceru nebo syna nebo jim jinak ublížil, tak se děsím toho, čeho bych byl schopen. Paradoxně v případě takovýho symbolickýho trestu pro pachatele bych velmi zápasil s nutkavou potřebou způsobit těžkou újmu na zdraví pachateli, ale ještě větší soudci, kterej to takto shodí ze stolu menším políčkem než je pokuta za parkování. Teda to jen v případě, že by se shodou okolností dotyčnej zázrakem dostal k soudu dřív než mně pod ruku a slehla se po něm zem. Pokud se systém nerestartuje spravedlivějším směrem… Číst vice »
Chápu, a současně se bojím, že byste mohl mít pravdu. Pocit frustrace musí být šílený, zvláště, když je ten pachatel v podstatě ve vatě a směje se Vám do obličeje. Pamatuji scénu v I. díle Kmotra, jak za donem přijde ten Ital, co mu znásilnili dceru a on je bezmocný, protože soud je osvobodil. A don na ty dva grázly pošle své lidi a je vymalováno. Ale tohle přeci nechceme…..
Ve své práci mnohdy vím, že dotyčný spáchal věc, kterou prověřujeme, dokonce mezi čtyřma očima se se smíchem přizná a ještě se naparuje jak mu to projde, protože prostě chybí důkazy. Zvlášť u závažnějších věcí je to pro mne jako pro policistu nepříjemný, co teprve pro ty oběti když jim odpovím, že víme kdo, ale že nejsou důkazy na to, aby se to dostalo k soudu. O to víc člověka frustruje když už se po mnohdy mravenčí práci podaří dotyčnýho k soudu poslat s pevnými důkazy a soud si nad tím umyje ruce a smete to s nějakou infantilní zhovadilostí… Číst vice »